En ond dronning har forvist eventyrfigurerne til vores verden.
Hvem kender sandheden? Hvem kan ophæve forbandelsen?
Den er farlig.
- Jeg dræbte ikke Kathryn. - Sorg kan få folk til at gøre ting.
- Har du set dette før? - Mit smykkeskrin.
Beviserne hober sig op. Du bør skaffe dig en advokat.
DER VAR ENGANG...
- Hvad gør du her, Henry? - Jeg ville lykønske dig.
- Med hvad? - Den geniale plan.
Hvilken plan er det, Henry?
Jeg troede, mr Gold var med i det som miss Blanchards advokat.
- Med i hvad? - Flugtplanen.
Kom her, sherif.
- Hun er væk. - Hvad har du gjort?
- Hun var væk, da jeg kom. - Retsmødet er i morgen.
Hun bliver eftersøgt, selv om hun ikke bliver dømt.
Jeg må finde hende, før nogen ser det.
Mødet er kl. 8. Regina kommer nok tidligt.
- Du skal finde hende før kl. 8. - Kan jeg hjælpe?
- Tag hjem. - Hvis hun forlader Storybrooke...
Jeg ved, du har travlt, men miss Blanchards fremtid er i fare.
- Det kan din også være. - Jeg mister hellere jobbet end hende.
- Undskyld. Er alt i orden? - Det tror jeg.
Det går. Jeg er ikke vant til biler så sent.
Du er sheriffen, ikke? Hvorfor er du herude så sent?
Jeg leder bare efter en forsvundet hund.
- Jeg håber, du finder den. - Tak.
- Du er skadet. - Nej, jeg forvred bare anklen.
- Jeg bor få kilometer væk. - Lad mig køre dig. Jeg insisterer.
Tak.
- Jeg hedder Jefferson. - Emma.
Jeg fandt dig, far!
Det gjorde du. Du må være halvt blodhund, kære Grace.
- Nu vil jeg gemme mig. - Vi kan ikke lege mere.
Kan du bruge din næse til at finde svampe, vi kan sælge?
Her kommer vi!
Vent.
- Hvem ejer den vogn? - Dronningen.
- I vores hus? Kender du hende? - Selvfølgelig ikke.
Hør på mig. Gem dig i skoven, som når vi leger.
Jeg finder ud af, hvad hun gør her.
Jeg kan ikke sige, du ser godt ud. Fattigdom klæder dig ikke.
- Hvad gør du her? - Jeg har en opgave.
- Det gør jeg ikke mere. - Hvorfor lagde du hatten på hylden?
- Pga. Din datter? - Hendes mor døde på grund af det.
- Hun skal ikke miste sin far. - Så nu plukker du svampe?
Hvilken fremtid har din datter her hos dig?
Gør mig en tjeneste, så kan du give hende det liv, hun fortjener.
Det er derfor, jeg bliver. Man forlader ikke sin familie.
Det fortjener hun.
- Vær sød at gå. - Du skal sende mig et sted hen.
Et sted, du har været før. Jeg kan give dig et nyt liv.
- Hvad har du at gøre der? - Noget, jeg ejer, er havnet der.
- Jeg vil have det tilbage. - Få en anden til det.
Jeg forstår. Dit liv har gjort dig viljestærk.
Det er synd, men jeg forstår.
Intet er vigtigere end familien.
Er det dit hus? Det ligner et hotel.
- Du må have en kæmpe familie. - Nej, det er bare mig.
Vent.
Måske vil du have varmen. Der er koldt derude.
- Jeg burde komme i gang. - Derfor har jeg fundet dette.
Jeg er amatørkartograf og kortlægger området som en hobby.
Måske kan det hjælpe med at finde hunden. Hvad hedder den?
- Spot. - Hvor sødt.
Route 6 danner en grænse mod skoven-
- så hvis jeg følger den...
...kan jeg... - Er der noget galt?
- Jeg blev... - Lad mig hjælpe dig.
...svimmel. - Læg dig ned her.
Jeg lukker lidt frisk luft ind.
Din halten.
Den, ja.
Du afslørede mig.
Hvem er du?
Legetøjsvognen!
En perfekt gæst til teselskabet. Må jeg få den?
- Hvad koster kaninen? - Den koster en sølvmønt.
Hvad med otte kobbermønter?
Du er en god far. Du bruger dine sidste mønter på din datter.
- Tak. - Jeg sagde ikke ja.
Jeg kan desværre ikke tage mindre end en sølvmønt.
Det er hårde tider.
Du forstår nok.
Det er fint, far. Kom, folk står i kø.
- Jeg accepterer ikke et nej. - Jeg har ikke brug for den.
Kom, skat.
Det var ondt. Du kunne have ladet pigen få et stykke legetøj.
Hvad er der sjovt ved det?
- Det er ikke den, du ville have. - Den er flot, far. Tak.
Det var godt. Ikke også, hr. Skildpadde?
- Kunne du lide teen, far? - Grace...
Jeg skal over til naboen. Jeg har et job at udføre.
- Må jeg komme med ud i skoven? - Jeg skal ikke ud i skoven.
Det gælder dronningens besøg. Gør ikke det, hun beder dig om.
Jeg vil give dig det, du har brug for.
Jeg har brug for dig, far. Bliv her.
Jeg ved det godt.
- Beklager, men jeg må gå. - Lov mig, du kommer tilbage.
- Selvfølgelig. - Til vores teselskab.
- Lover du det? - Jeg vil ikke gå glip af det.
Gå.
Hvad foregår der?
- Hvad gør du her? - Jeg løb ud i skoven.
Han dukkede op og fangede mig. Hvorfor er du her?
Jeg leder efter dig. Du flygtede.
- Hvordan kom du ud? - Nogen lagde en nøgle under min pude.
- Hvem? - Det vil jeg også gerne vide.
Jeg ser, du fandt Spot.
- Jeg har tilkaldt forstærkning. - Nej.
Og du fortalte mig ikke om hende. Ingen må vide, du er her.
Bind hende fast igen.
- Emma... - Det skal nok gå.
Dit teleskop. Du overvågede mig.
- Hvorfor? - Der er noget, du skal gøre.
Jefferson, godt at se dig ligne dig selv.
Du er her vel, fordi du har genovervejet tilbuddet?
Du skal garantere, at min datter ikke mangler noget, hvis jeg gør det.
Jeg giver dig mit ord.
Lad os åbne æsken og se, hvad den kan gøre.
Jeg kan lide en mand, der klæder sig til anledningen.
Hold afstand.
Efter dig!
Sammen!
Hold fast.
Hvis du gør min veninde fortræd, vil du fortryde det.
- Jeg redder hende da. - Hvordan?
Vi ved, hvad der sker, når folk forlader Storybrooke.
- Hvad taler du om? - Forbandelsen.
- Hvilken forbandelse? - Den, som holder os fanget.
Alle bortset fra dig.
- Har du læst Henrys bog? - Henry? Dronningens far?
- Henry, borgmesterens adoptivsøn. - Din Henry?
Med sin eventyrbog, som du vælger at overse.
Hvis du vidste, hvad jeg ved, gjorde du det ikke.
Hvorfor har du udspioneret mig?
Fordi jeg har været fanget i dette hus i 28 år. Alle dage er ens.
Men en aften dukker du og din gule boble op.
Tiden går, og tingene ændrer sig.
Ser du...
Jeg ved, hvad du ikke vil indse, Emma.
Du er noget særligt. Du tog noget dyrebart med dig til Storybrooke.
Magi.
Du er sindssyg.
- Fordi jeg taler sandt? - Du taler om magi.
Jeg taler om det, jeg har set. Måske er du den sindssyge.
Det er sindssygt at se uden at tro. Det er det, du gør i byen her.
Åbn dine øjne. Se dig omkring.
Du skal vågne op. Tiden er inde.
Hvad vil du?
Jeg vil have, at du får den til at virke.
Hvad skal jeg få til at virke?
Du er den eneste, der kan klare det.
Du skal få den til at virke.
- Jeg glemte, hvor vidunderlig du er. - Jeg er her for min datters skyld.
Her.
Her er indgangen. Vi skal holde sammen.
Samme antal, som går ind, skal ud igen.
- Det er hattens regel, ikke min. - Jeg forstår.
Jeg hader Eventyrland.
- Lav sådan en. - En hat? Har du ikke rigeligt?
De virker ikke. Ellers ville du ikke være her.
Lav en hat, og få den til at virke. Du har magi. Du kan godt.
Hattene... Teen...
Du er psykotisk. Du tror, du er Hattemageren.
- Jeg hedder Jefferson. - Godt.
Du tænker ligesom Henry. Det er bare eventyr.
Den Gale Hattemager er fra "Alice i Eventyrland".
Eventyr...
Hvad er et eventyr? Lærte du om borgerkrigen i skolen?
- Ja da. - Læste du om den i en bog?
- Er det anderledes? - De er baseret på historie.
Hvad er eventyr baseret på? Fantasi? Hvor kommer den fra?
Den må komme et sted fra.
Verdens problem er, at alle vil have magiske løsninger-
- men nægter at tro på magi.
Få den til at virke.
Hør her. Dette er alt. Dette er den virkelige verden.
Én virkelig verden.
Hvor arrogant at tro, det er den eneste. Der er så mange.
De berører hinanden i en lang række af verdener.
Alle har sine regler. Nogle har magi, andre ikke.
Nogle har brug for magi. Som denne.
Der kommer du ind i billedet. Du går ikke, før du laver hatten.
Før du får den til at virke.
Og hvad sker der så?
Så tager jeg hjem.
Vil du gå ind der?
- Det er en kort spadseretur. - Kort? Du ved, hvem der ejer den.
Hjerter Dronning. Ikke ligefrem diskret.
Det var ikke med i aftalen. Ved du, hvad hun gør ved fjender?
Det gør jeg. Bedre end de fleste.
Du kan ikke forlade Eventyrland uden mig. To gik ind, to går ud.
Du lader vel ikke Hjerter Dronning holde dig fra din datter?
Det tænkte jeg nok.
Vent.
Hold dig fra væggene.
Jeg har en bedre ide. Væggene kan holde sig fra mig.
Godt. Du fandt det, du søgte. Lad os gå.
Indtrængere! Stands!
Der er spejlet!
- Hvad gør du? Vi skal ud! - Jeg skal gøre noget først.
- En lille snack. - Ved du, hvad maden her gør?
Jeg er udmærket klar over det.
Far!
Var det det, hun tog fra dig? Din far?
Hun ser mig som en trussel og ville have magten over mig.
- Jeg tog den tilbage. - Vi har travlt.
Du vidste, at kun to kunne rejse gennem hatten.
Det var derfor, du ikke fortalte om din far.
Ellers ville du ikke have hjulpet mig.
Vent. Jeg beder dig!
Min datter. Grace. Hun venter. Jeg har lovet at komme til te.
Et løfte, du nu har brudt.
Hvis du holdt af din datter, havde du ikke forladt hende.
Du havde ret, Jefferson. Man forlader ikke sin familie.
Nej!
Før ham til dronningen.
Hendes Majestæt ved, at du stjal fra hende.
- Dronningen snød mig. - Den kvinde hedder Regina.
- Der findes kun én dronning. - Ja, det må De undskylde.
Jeg beder Dem...
Majestæten ønsker at vide, hvordan du kom til Eventyrland.
Hvis jeg siger det, må jeg så tage hjem til min datter?
Hug hans hoved af.
Jeg lever.
Jeg lever!
Hvis du vil have din krop tilbage, fortæller du, hvordan du kom hertil.
- Vi brugte min hat. - Hvor er den nu?
Hun tog den. Regina.
Hvis du bare skal bruge en magisk hat, kan du vel lave en ny?
Det kan jeg ikke. En hat uden magi er bare en hat.
Så bliver det din opgave. Få den til at virke.
- Det er umuligt. - Nej! Ellers kommer jeg ikke hjem.
- Forbandelsen holder mig her. - Hvorfor er du forbandet?
- Det ser ikke sådan ud. - Det, jeg elsker, blev revet væk.
Se her.
Det er Grace. Her hedder hun Paige, men det er Grace.
Min Grace. Ved du, hvordan det er at se hende dag efter dag?
Lykkelig med en ny familie. En ny far.
- Du tror, hun er din datter. - Jeg tror det ikke.
Jeg ved det.
Jeg husker det.
Hun aner intet om, hvem jeg er, og hvor vi kommer fra.
Det gør jeg.
- Det er min forbandelse. - At huske.
- Jeg kan ikke dele dette med hende. - Hvorfor ikke kontakte henne?
Og knuse hendes virkelighed? Min viden holder mig fanget.
Hvor ond tror du, jeg er? Tror du, jeg fortæller hende om det?
Det er svært at være her, men at have flere virkeligheder i hovedet...
Det kan gøre en gal.
Det er derfor, du beder mig om at få hatten til at virke.
Du vil bare tage Grace med hjem til jeres verden.
Det er kun der, vi kan være sammen.
Hvor hun kan huske, hvem jeg er.
Jeg ved, hvordan det er ikke at kunne være hos sit barn.
- Ja, det gør du. - Det føles, som om man er skør.
Jeg mister ikke forstanden. Jeg er ikke skør. Det er sandt.
Måske.
- Det er det måske. - Tror du på det?
Hvis det, du siger, er sandt-
- er kvinden derinde min mor.
Det vil jeg meget gerne tro på.
Måske har du ret.
Måske skal jeg være mere åben. Hvis jeg vil finde magien-
- må jeg nok til at tro.
Vil du hjælpe mig?
- Kan du få den til at virke? - Jeg kan forsøge.
Din sindssyge stodder.
Bare rolig, jeg får dig væk herfra.
Pas på!
Hug hans hoved af.
Er alt i orden?
- Han er væk. - Hvem var han?
En meget ensom mand. Har du taget kickboxingtimer?
Jeg ved ikke, hvor det kom fra.
Se her, Emma.
Nå, sherif, du fører mig vel tilbage.
Kør.
- Vil du have, jeg flygter? - Det er dit valg.
Men når man først flygter, kan man ikke standse.
- Alle tror, jeg dræbte Kathryn. - Du må stole på mig.
- Jeg kan få dig ud det her. - Hvorfor er det så vigtigt?
Da Regina fik mig anholdt, sagde du, du stolede på mig.
Da jeg ville rejse, sagde du, det var bedst for Henry at blive.
Jeg har været alene hele livet. Med mure omkring mig.
Ingen andre har troet på mig, og jeg kan ikke miste min familie.
- Familie? - Venner. Du ved, hvad jeg mener.
Er det ikke bedst at gennemgå det sammen?
Retsmødet.
Regina.
Borgmester.
- Godmorgen. - Min klient tager ikke imod besøg.
- Naturligvis ikke. - Jeg følger dig ud.
Hvad gør hun her?
- Hun kom tilbage. - Du sagde, det ville gå.
- At hun tog nøglen og flygtede. - Det gjorde hun.
Men miss Swan er vist mere snarrådig, end vi troede.
Vær ikke bange. Hun er jo skyldig i drab. Du får det, som du vil.
Det bør jeg. Jeg indgik aftalen med dig for at få resultater.
Det skal du få. Vi ses til retsmødet.
Henry.
- Jeg fandt Mary Margaret. - Hvordan har hun det?
Fint, bortset fra, at hun bliver sigtet for drab.
Hej, Henry.
- Hvem er det? - Paige. Vi går i skole sammen.
Har du din eventyrbog med? Må jeg kigge i den?
- Ja. Hvorfor? - Der er noget, jeg vil vide.
- Hvad er det? - Ikke noget.
Få den til at virke...
Få den til at virke!
Emma?
- Jeg må gå. - Ja. Må jeg beholde bogen lidt?
Selvfølgelig.